Hva om jeg kunne stille ham rett framfor deg?
Mannen som ødela livet ditt?
Om jeg kunne garantere at du ville slippe unna med det,
ville du drept ham?
Utsett ikke til i går det som bør gjøres i morgen.
Om du endelig lykkes, aldri prøv igjen.
Backmore-korset.
Jeg har hørt det er ditt andre.
Gratulerer.
For tapper tjeneste.
Er det alt?
Kommandoen fra styret kommer straks.
Den siste kommandoen?
Ja.
Og Bomberen?
Det er ikke lenger ditt problem.
Jeg trenger ikke fortelle deg
hvor viktig dette siste oppdraget er.
Så ta en hvil, er du snill.
Hver eneste mistenkt lærer oss noe.
Gjør oss flinkere i jobben vår.
Spesielt denne unnvikende sosiopaten.
FEM DREPTE I BOSTON-BOMBING
Han er effektiv.
Presis timing.
Pressen har døpt ham Fizzle-bomberen.
VI fikk stanset ham denne gangen.
10 ÅR SENERE: FORTSATT INGEN MISTENKTE
Men dette var bare et lite angrep.
Dette er mesterplanen hans.
Mars, 1975.
Han forandrer dag hele tiden.
Eksplosjonen vil jevne 10 New York-kvartaler med jorden,
og etterlate seg 11000 døde.
Alt vi har gjort for å stoppe ham har mislyktes.
Men jeg var nære på denne gangen.
Bare ett forsøk til.
Transplantatene har festet seg.
Det regenererende transplantatet er stabilt.
Men husk
at du vil se annerledes ut enn før.
Øynene vil leges.
Du vil komme deg til dette siste oppdraget.
Deretter blir jeg tatt ut av tjeneste.
Det er ikke bare de fysiske skadene.
Du har jobbet flere timer i felten
enn noen av de andre agentene jeg har blitt tildelt.
Risikoene er ikke tull.
Arrene leges fint.
PSYKOLOGISK VURDERING psykose-humørsvingninger-depresjon
Stemmebåndene dine har blitt bedre,
men de vil ikke leges nøyaktig slik de var før.
Det var den sangkarrieren.
Det vil ta litt tid å venne seg til det.
Jeg er så forandret
at jeg tviler på om min egen mor ville gjenkjent meg.
Ordren kom endelig i dag.
Jeg regner med
at det var uunngåelig.
Når du hører dette vil det ha gått sju år.
Vårt første oppdrag
er like viktig som vårt siste.
Hvert bringer oss nærmere det endelige målet vårt.
Vær vennlig og løft den høyre hånden din.
Sverger du å følge de lover og regler
- som er skildret i T. B. R. Kode 7286? - Ja.
Aksepterer du at avvik fra oppdragsparameterne
umiddelbart resulterer i krigsrett? Og i tilfelle domfellelse,
henrettelse ved giftsprøyte?
Ja.
Takk, sir.
Takk.
Tiden. Den tar oss alle igjen.
Til og med de som har vår jobb.
Du kan vel si at vi har et talent.
Herregud, det høres arrogant ut når det sies høyt.
Greit.
Jeg skal si det på en bedre måte.
Man kan vel si
at vi var født til å gjøre denne jobben.
6. NOV.
Se på den dusten.
Vær så god, Derek.
Hva vil du ha?
Gammelt Undertøy.
Gammelt Undertøy. Uten is?
La flaska stå.
Du ser ikke ut som en som feirer.
Ser ikke ut som?
Hva ser jeg ut som?
Prøver bare å prate litt. Herlighet.
Han er nede for telling!
Hei, to til.
Noe å skylle ned med, ikke sant?
Du er ny.
Ja, jeg har jobbet her et par uker.
Å ja? Hvordan går det?
Det har vært stille.
Folk holder seg hjemme.
På grunn av den skumle Fizzle-bomberen?
Sikkert.
Digger det.
Som om det å gjemme seg er tryggere.
Skremmer ikke deg, hva?
Ingen vits i å bekymre seg for tullingene på T-banen.
Det er sant.
Har ikke sett deg før.
Er du her ofte?
Er du homo, eller?
Hva feiler det deg?
Kom igjen!
Jeg bare kødda. Herregud.
Det var ikke morsomt.
Fortell meg en bra en.
- Hva da? En vits? - Ja, kom igjen.
Helt gratis. Kom igjen.
Nei, jeg kan ingen.
For Guds skyld, du jobber i en bar. Du kan vel en vits?
Nei, jeg er dårlig med vitser. Husker dem aldri.
Én vits?
Greit, jeg kan én.
Men den er ikke morsom.
Jeg er lutter øre.
Greit, så en fyr går inn på en bar.
- Seriøst. - Bare tuller. Nei, nei.
Denne er bra.
Hva korn først, høna eller egget?
Hanen.
Søren. Der ser du. Jeg suger.
Kan du ikke bedre?
- Ja... - Den var ikke morsom.
Det var det jeg sa.
Men har du tenkt på det?
På hva?
Du veit, på hva som kommer først.
Hvorfor bry seg om det?
- Jeg har viktigere ting å tenke på. - Greit.
Du er en viktig fyr.
Du har vel viktige ting å gjøre.
Hva driver du med?
Det jeg må.
Det er vanskelig å tjene til livets opphold.
Hva vet du om "vanskelig"?
Uke mye som alle andre, regner jeg med.
Like mye som en ugift mor?
Hva mener du med det?
Jeg skriver historier fra virkeligheten, fire cent per ord.
"Den ugifte mor" er pseudonymet mitt.
Seriøst?
Ja.
Akkurat!
Hvordan går det?
Det går greit. Jeg har en ukentlig spalte.
Jeg skriver dem, de trykker dem, jeg spiser.
Ikke sant?
- Leser du det jeg skriver? - Ja.
Overrasker det deg?
- Ja, litt. - Hvorfor?
Du er ikke i gruppa.
Gruppa?
- Målgruppe. - Akkurat.
Du vet, ulykkelige kvinner som vil glemme
de stakkarslige livene sine ved å lese
historier om vanskeligheter med hjertesorg og svik,
tabloid skvip
til 25 cent.
ARRESTERT...
Akkurat, ja.
Du er litt for streng med deg selv, vel?
Det er søppel-
Jeg trodde jeg hadde talent, men hva tenkte jeg på?
Du kan si meg det. Du har lest dem.
Jeg må innrømme at jeg har noen
vanskelige netter hvor jeg har brukt historiene
til å få litt innsikt i den kvinnelige psyke.
Ser ut som om du har penn for å skrive fra kvinnens synspunkt.
- Kvinnens synspunkt? - Ja.
Ja, jeg forstår kvinnens synspunkt.
Det burde jeg.
Hvorfor, er du gift? Har du søstre?
Du ville ikke tro meg.
En ting denne jobben har lært meg
er at sannheten er rarere enn fiksjonen.
Jeg har hørt de utroligste ting.
Ingenting overrasker meg lenger.
Du vet ikke hva "utrolig" betyr.
Jaså? Finn det ut.
Her. Jeg skal hjelpe deg.
Glem det. Jeg sier det ikke.
Du er redd for at det ikke er bra nok.
- Tror du det vil fungere? - Ja.
Hvor gamle er vi, 12?
Kom igjen.
Jeg vedder resten av flaska på at du ikke har hørt lignende.
Vedder en hel flaske.
Hva blir det til?
Om jeg taper?
Legg til 20 dollar i tips.
Hvorfor ikke?
Hei.
- To Budweisere. - Greit.
Ordfører Davidson, hva synes du om
at mange New Yorkere forlater byen
i frykt for et femte angrep fra Hazzle-bomberen?
KVELD$NY'lT ORDFØRER DAVIDSON
Vi har ekstra politipatruljer
24 timer i døgnet rundt i byen.
Vi har satt sammen en tiltaksgruppe med den Føderale bombeenheten
og FBI for å spore opp den mistenkte.
For et idiotisk navn.
"Fizzle-bomberen."
Fyren lager komprimerte RDX-baserte eksplosive stoffer.
Det er ikke lett.
"Fnzzle-bomberen" er lettere å huske.
Jeg hater det navnet.
Høres ut som om bombene hans bare mer ut.
Som om de ikke er ødeleggende.
Jeg tror ikke noen er i tvil om
hvor farlig denne drittsekken er.
Det finnes egoistiske drittsekker som burde ristes etter nakken.
De burde være redde.
Han har drept 112 mennesker alt.
Noen mennesker må bare dø.
Setter en stopper for det arveanlegget.
Ja.
Kanskje han gjør byen en tjeneste.
Vær forsiktig med hvem du sier det rundt.
SYNES du jeg tar feil?
Jeg sier bare at den slags kan få deg i trøbbel.
Ikke noe verre enn det jeg har opplevd.
Du har lovt meg mitt livs beste historie.
Men jeg hører fortsatt ingenting.
Ok.
Jeg får starte med begynnelsen.
Da jeg var ei lita jente...
Hva?
Vil du jeg skal fortelle historien?
Jeg trodde bare at...
Unnskyld. Ja, selvfølgelig. Forsett.
Da jeg var ei lita jente...
Har du hørt om Christine Jørgensen?
Roberta Cowell?
Ja, de
skiftet kjønn.
Så du...
Ikke avbryt.
Det var 13. september 1945.
CLEWELAND BARNEHJEM
Jeg var et hittebarn.
En nyfødt, forlatt på dørstokken til et barnehjem.
Cleveland barnehjem.
Flink jente.
Ingen tegn til traumer eller forfrysninger.
Barnet ser ut til å være friskt.
Om hun viser tegn til infeksjon eller hoster for mye,
bør hun tas med til sykehuset for en ordentlig sjekk.
Greit, doktor.
Har hun et navn?
Jane.
Det får holde inntil videre.
Jeg kommer tilbake for en sjekk om en uke.
Det ser jeg fram til.
Ikke bekymre deg, elskling.
Vi skal ta godt vare på deg.
Jeg var bare ett av et dusin barn uten fortid.
Det var det eneste vi hadde til felles.
Jeg var aldri syk, ikke en eneste dag.
Så de tok meg aldri til sykehuset.
Ikke før senere i livet mitt.
REIS TIL MÅNEN
ROM EVENTYRER
Saktere.
En sjokoladeis
- Til den søte lille damen. - Takk.
Melkegleder ISKREM
Da jeg var liten misunte jeg barn med foreldre.
Jeg lurte alltid på hvordan det ville være.
Dumme unge!
Kom deg av den fordømte gata!
Drittunge!
Jane!
Kom hit.
Faen!
Jeg forstod aldri hvorfor foreldrene mine forlot meg.
Hva hadde jeg gjort som var så ille?
Men da jeg ble eldre, forstod jeg at jeg var annerledes.
Sex forvirret meg.
Hvordan det fungerte, at alt passer.
Jeg følte meg annerledes.
1'll og med da visste jeg at jeg ville bli annerledes
fra alle de andre jentene.
Jeg sverget
at mine barn skulle ha både en far og en mor.
En ordentlig familie.
Det holdt meg ren.
Unna fristelser.
Jeg fokuserte på viktigere ting.
Som å lære meg å slåss.
Slåsskamp!
- Kom igjen, Lucy! - Kom igjen!
Hva kalte du meg?
Pusling, brilleslange, drittkjerring...
Jeg var tøff.
Mye sterkere enn de andre barna.
Til og med guttene.
Hold OPP!
- Jane, bli med meg! - Slipp meg!
- Hva er i veien med deg? - Jeg gjorde ikke noe!
Og jeg var smart også.
Flinkest i klassen.
Er lik...
Jane!
Jane.
Hvordan har du tenkt å lære om du aldri...
Femten.
Matte og fysikk var yndlingsfagene mine.
- Det stemmer. - Det var lett for meg.
Idiot.
Det holder!
Da jeg ble eldre,
forstod jeg at det var usannsynlig at jeg ville bli gift
av samme grunner som at ingen adopterte meg.
Jeg var annerledes.
Et utskudd. En fordømt taper.
Jeg sluttet å se meg i speilet.
Jeg hatet det jeg så.
Jeg har bilder av meg selv som liten jente.
Jeg husker ikke engang hvordan jeg så ut.
Det er mer som en følelse nå.
Du ser bedre ut enn meg.
Hvem bryr seg om hvordan du ser ut?
Eller en skribent for den saks skyld.
Men du vet hvordan det er.
Folk vil adoptere den lille blonde idioten.
Og senere vil gutter
ha store pupper og trutmunn.
Det perfekte tilbehør.
Jeg hadde ikke sjans.
Jane,
Mr. Robertson har anstrengt seg
for å kunne snakke med avgangsjentene våre.
Du skal være høflig og høre på det han har å si.
Jane, jeg jobber for en ny organisasjon
som søker unge kvinner som deg
til å utdannes til en karriere i statens tjeneste.
Du kan si vi er
progressive.
Jeg har hørt du er interessert i romreiser.
De sa at jenter ikke kan bli astronauter.
Det stemmer.
Vi er ute etter unge damer som har talent
innenfor matematikk og vitenskap,
i tillegg til å ha en svært god fysikk.
Jeg hører du er litt av en bråkmaker.
Dette var på den tiden da hvitsnippene
endelig skjønte at de ikke kunne sende menn uti rommet i lang tid
uten at de fikk lettet litt på trykket.
De så etter respektable jenter,
helst jomfruer.
De ville trene dem opp fra grunnen av.
Mentalt over gjennomsnittet og emosjonelt stabil.
Men de fleste frivillige var horer
eller nevroükere som brøt sammen etter 10 dager bone fra Jorda.
De var ikke noe særlig.
Bare slapp av, Jane.
Noen av de andre damene ble litt nervøse,
hensunkne i tanker.
Kanskje det er fordi det å tenke er ukjent farvann for dem.
Synes du dette er en vits?
Nei, sir.
Vi har hatt noen rødstrømper her
som har skapt mye styr.
Men det er vel ikke deg, Jane?
Nei, sir.
Ta av deg brillene, er du snill.
Det har visst vært litt problemer med oppførselen din tidligere.
Jeg har bare hatt toppkarakterer siden førsteklasse.
Ja.
Har du vært med en mann før?
Har du?
Du forstår vel hva denne ansettelsen vil kreve av deg?
Kommer jeg til å få reise uti rommet?
Om du blir valgt, ja.
Nei.
Jeg har ikke vært sammen med en mann.
Hva mener du er din rolle på denne reisen?
Min rolle?
Mange av jentene vi har intervjuet ser på dette som en gratis ferie.
En mulighet til å leve det gode liv og møte drømmemannen.
Ser du på deg selv som en turist
eller deltager?
Jeg har utmerket meg i avansert fysikk, biologi og astronomi.
En turist er en som
reiser over havet bare for å bli fotografen ved siden av båten sin.
Jeg har ikke til hensikt å være turist.
Om de aksepterte meg ville de lære meg å gå og danse
og, du vet,
hvordan man lytter til en mann.
I tillegg til opplæring i de viktigste pliktene.
Ingenting er bra nok for guttene våre, hva?
De sørget for at du ikke ble gravid under tjeneste.
Du var nesten garantert ekteskap etter oppdraget.
Akkurat som dagens Luftengler gifter seg med astronauter.
De snakker samme språk.
Ja.
De ga meg kontaktlinser.
Jeg hadde aldri sett verden så tydelig før.
De testet utholdenheten vår.
Passet på at vi egnet oss for romreiser.
Mange av jentene slet.
Ikke jeg-
Hvor ofte tenker du på sex?
A. Ikke i det hele tatt. B. Sjelden.
C. Noen ganger. D. Ofte.
E. Hele tiden?
C. Noen ganger.
D. Ofte.
Testingen pågikk i månedsvis.
De testet oss i alt.
Mange jenter mislyktes.
Ikke jeg-
Høyeste tallene vi har sett.
Føler du deg deprimert av og til?
- Hva mener du? - Trist.
Tom til tider.
Noen ganger.
Føler jeg meg vel som om noe ikke er i balanse.
Som om jeg lever i en annens kropp.
Jeg kan ikke forklare det.
Ingen av jentene her er som meg.
Du må bare gi det litt tid.
De vil forandre mening.
Ta igjen!
- Kom igjen! - Heia, Macy!
Kom igjen!
Korn igjen, Macy!
- Kast henne i bakken! - Slå henne tilbake!
- Hei! - Kom deg bolt fra henne!
- Slipp! - Slutt!
Vi har gått gjennom en mer detaljert fysisk undersøkelse av pasienten.
Jeg forstår.
Du vet vel at dette diskvalifiserer henne.
Du har ikke sagt noe til rekrutten?
- Nei. - Ikke gjør det.
Jeg tar meg av det.
Jeg forstår ikke.
Jeg forsvarte meg selv bare. Hva skulle jeg gjort?
Jeg vet det.
Tro meg, det er ikke over enda.
Jeg skal anke.
Jeg skal gjøre alt for å få deg med.
Jeg lover.
Stol på meg, Jane.
Og det var det.
På grunn av en dum slåsskamp var jeg ute.
Jeg måtte sørge for meg selv.
Jeg kunne ikke stole på Mr. Roberts løfte om å hjelpe meg.
- Er du en heks? - Det er det jeg har forsøkt å fortelle deg.
For å tjene penger jobbet jeg som hjemmehjelp.
Familien ville ganske enkelt ha en billig tjener.
Det var da jeg oppdaget historier fra virkeligheten.
HISTORIER FRA VIRKELIGHETEN
Jeg brydde meg ikke om de var ekte.
De fikk tiden til å gå.
Jeg gjorde husarbeid om dagen
og gikk på skole om kvelden.
Når du spiser i formelle situasjoner,
hvil kniven og gaffelen på tallerkenen
mellom munnfuller eller for å prate.
Sjarmskolen var en måte å bevise for Ankerådet
at jeg jobbet med å bli mer anstendig.
Når dere er ferdige med å spise...
Det var det første jeg ikke var flink til...
Og da jeg ikke ventet det,
møtte jeg ham.
Beklager.
Der var han.
Har du gått deg vill?
Han sa han ventet på noen.
Du vet at de sier at alt godt kommer til de som venter.
"Men bare de tingene som blir etterlatt av de med tæl, " sa han.
Jeg kunne ikke tro det.
Et Abraham Lincoln-sitat,
- og jeg tenkte akkurat det samme. - Jeg tenkte akkurat det samme.
Hva er sjansen for det?
Han var kjekk, rik.
Jeg hadde aldri opplevd slik vennlighet.
Han hadde faktisk bunter med 100-dollarsedler i lomma.
Jeg hadde aldri sett så mye penger.
Han sa han skulle ta vare på meg.
Bare spill for galleriet, hva?
- Spiller du biljard? - Ja.
Ettersom Fizzle-bomberens angrep blir større og større,
EKSTRASENDING OM FIZZLE-BOMBEREN
POLITIET FORBEREDER SEG PÅ STORANGREP
frykter mange at en massiv eksplosjon er uunngåelig.
Over 10000 New Yorkere har allerede evakuert til nærliggende stater...
Han var annerledes.
Jeg likte ham.
Han var den første mannen som var snill uten å spille spill.
Jeg var ung og forelsket.
De berømte siste ordene.
Har du aldri gjort noe dumt for kjærligheten?
En gang.
Så du forstår.
Ja.
Jeg trodde aldri det ville skje.
At jeg skulle forelske meg.
Alle mine små regler om å være ren gikk ut gjennom vinduet.
Jeg hadde aldri vært så lykkelig, men det var kortvarig.
En kveld,
satte han seg ned med meg.
Ba meg vente litt.
Hvor skal du?
Han sa han skulle komme rett tilbake.
Også?
Og så ingenting.
Jeg så ham aldri igjen.
Han kom aldri tilbake.
Kanskje han hadde en god grunn.
Ok.
Jeg fortjente det ikke.
Jeg klarte å overbevise meg selv om at det var en bra ting.
Jeg elsket ham ikke. Det var ikke seriøst.
Jeg ivret enda mer etter Space Corp.
Jeg hadde blitt skuffet så mange ganger,
så hvorfor skulle jeg begynne å håpe?
Men noen ganger
overrasker folk deg.
Jeg har ikke vært helt ærlig med deg, Jane.
Om hva da, sir?
For å beskytte nasjonens innbyggere
er det viktig at vi holder
visse statsoperasjoner hemmelige.
Er du ikke enig?
Jo, sir.
Jeg jobber for en organisasjon som ikke har som hovedmål
å reise ut i rommet.
De" gjør om på ugjerninger.
Vi bruker blant annet Space Corp
til å finne spesielle mennesker.
Du kan kalle det et rekrutteringsbyrå.
Jeg forstår ikke.
Et rekrutteringsbyrå for hva da?
For folk med eksepsjonelle evner.
Folk som deg.
Folk uten familie.
Uten ektemenn eller koner og barn.
Ingen fortid.
Ingen bånd til framtiden.
Arbeidet vårt er nemlig så komplisert
at det krever ansatte med
avanserte motoriske evner, fremragende hukommelse.
Det er en jobb for de beste og smarteste.
For eliten.
Eliten?
Jeg kunne ikke tro det.
Det virket som om jeg hadde en lys framtid.
Jeg forstod ikke hva jobben gikk ut på.
De var veldig hemmelighetsfulle, men
jeg visste det ville gjøre livet mitt bedre.
Og de krevde ikke at man var jomfru.
De var annerledes enn Space Corp.
Først da skjørtene mine ble trange forstod jeg at framtiden min var over.
Var du gravid?
Ja, er ikke det typisk?
Mysteriemannen hadde etterlatt meg mer enn et knust hjerte.
Så den lyse framtiden, elitejenta?
Hun var borte.
Og jeg så aldri Mr. Robertson igjen.
Uten andre valg, bodde jeg på en veldedighetsavdeling
omgitt av andre med store mager og medtatte bekken
til tiden var inne.
Jeg hadde aldri følt meg så ensom.
En kveld havnet jeg på et operasjonsbord med en sykepleier som sa:
Slapp av, Jane.
Trekk pusten dypt inn.
Hvordan føler du deg?
Trøtt.
Det er vanlig.
Et keisersnitt kan være vanskelig.
Du klarte deg bra.
Et keisersnitt? Går det bra med babyen min?
Babyen din har det fint.
Er det gutt eller jente?
En frisk liten jente.
3, 3 kilo.
Det er noe eget...
ved å ha laget et barn.
Jeg husker jeg vurderte å krysse av for "Mrs. " på skjemaet.
Få henne til å tro at faren var død.
Ikke noe barnehjem for ungen min.
Men kirurgen fortsatte å prate.
Hva er det, doktor?
Har du gått gjennom en undersøkelse før?
Ja.
Hva fortalte legene deg?
Ingenting.
Jeg trodde alt var i orden.
Så ingen leger har forklart deg
at innsiden av deg
er annerledes enn hos de fleste andre?
Nei.
Hva snakker du om?
Hvorfor?
Har du hørt om den skotske legen?
Hun levde som kvinne til hun var 35,
så tok hun en operasjon som gjorde henne til mann juridisk og medisinsk?
Hun giftet seg. Alt var fint.
Hva har det med meg å gjøre?
Da vi opererte deg fant vi noe unikt.
Helt unikt, faktisk.
Etter at jeg hentet ut babyen din ringte jeg sjefskirurgen.
Vi konsulterte med hverandre og jobbet i timevis
for å rekonstruere deg som best vi kunne.
Rekonstruere?
Du hadde to fulle sett med organer, Jane.
Både kvinnelig og mannlig.
Begge var umodne,
men det kvinnelige settet
var tilstrekkelig uthvilt til at du kunne føde et barn.
Men jeg er redd for, vennen,
at blødningen fra fødselen
tvang oss til å gjennomføre en sterilisering.
Vi måtte finne eggstokkene og livmoren din.
Hva er det du sier?
Men rekonstruksjonen
tillot oss å lage et mannlig urinrør.
Det vil kreve flere operasjoner.
Å bli en mann?
Er dette en vits?
Dessverre ikke.
Du er ung.
Beinstrukturen din vil tilpasse seg.
Vi overvåker hormonbalansen din.
Det er ikke en dødsdom.
Livet ditt kan fortsette.
Du er det beste som har hendt meg.
Har du tenkt på et navn enda?
Jeg vurderte Jane,
etter moren hennes.
Det var vel en måte å beholde navnet i familien på.
Jeg visste tross alt at jeg ville måtte forandre mitt.
Det er et bra navn.
Følelsene mine ble til iskald besluttsomhet.
Jeg måtte gjøre det rette overfor Jane.
Men to uker senere betydde det ingenting.
Hvorfor?
Hun ble tatt.
- Tatt? - Ja.
Hva mener du med "tatt"?
Kidnappet.
Stjålet fra spebarnsavdelingen.
Hva skjer med å ta det siste en mann har å leve for?
Da sykepleiersken hadde ryggen til, kom noen inn
og tok henne med ut.
Fantes det noen spor?
En beskrivelse?
Bare en mann.
Med et ansiktformet ansikt.
Som mitt eller ditt.
Nei!
Kunne vært barnefaren.
Pleiersken sverget han var eldre, men hvem andre kunne det vært?
Hva gjorde du?
Meldte henne savnet.
Sjekket med adopsjonsbyråer, barnehjem. Jeg gjorde alt.
Men ingenting.
Det er som om hun forsvant.
Og de fant aldri fyren?
Aldri.
Men da fikk et annet lite problem hovedrollen.
Jeg vil du skal telle bakover fra 10.
Ti, ni, åtte,
sju, seks, fem, fire...
Jeg tilbrakte 11 måneder der
og tok 3 operasjoner.
Jeg begynte å ta testosteron
noe som gjorde stemmen min litt dypere,
men ikke nok.
Så jeg begynte å snakke som en mann.
Hei.
Hei, hyggelig å møte deg-
Hyggelig å møte deg. Det er en fin dag.
Hei, hyggelig å møte deg-
Det er en nydelig dag.
Men jeg fikk det aldri ordentlig til.
Hei.
Jeg heter Jane.
Hei, det er hyggelig å møte deg.
Jeg heter Jane.
Jeg heter...
Jeg likte ikke å speile meg og se den personen som stirret tilbake.
Jeg utsatte det så lenge jeg kunne.
Nå spilte det ingen rolle lenger.
Personen jeg en gang kjente var virkelig vekk.
Merkelig.
Hver gang jeg så mitt nye utseende
ble jeg minnet om den drittsekken som ødela livet mitt.
Det er skikkelig ironi.
Det som var rart var at
sykepleierne
syntes jeg var kjekk.
Ja,
et skikkelig varp.
Akkurat, ja.
Jeg visste vel også hva kvinner vil høre.
Komplimenter, ikke sant?
Ja.
Vel.
Det ser ut som om du ble ok.
Ble ok?
Du vet, jeg mener
du virker som en
normal mann.
Ja.
Mer normal enn noensinne nå.
Hvordan da? Hva betyr det?
Idag tidlig fant jeg ut
at jeg ikke skyter løsskudd lenger.
Ok.
Doktoren mener jeg er et fertilt eksemplar av en mann.
La meg være den første til å gratulere deg.
Velkommen til stammen.
Noen ganger
synes jeg denne verden fortjener den ulykka den får.
Jeg vet det.
La oss innse det. Ingen er uskyldige.
Alle bruker alle andre til å få det de vil ha.
Kanskje.
Kanskje ikke.
Har du hørt uttrykket "en fallen kvinne"?
Selvfølgelig.
Jeg hadde falt så langt ned som en kvinne kunne.
Jeg var ikke lenger kvinne,
og jeg visste ikke hvordan man skulle være mann.
Det tar litt tid å venne seg til.
Du har ingen anelse.
Jeg mener ikke det å lære å kle seg eller snakke.
Eller å ikke gå inn på feil bad.
Hvordan skulle jeg leve?
Hva slags jobb kunne jeg få?
Jeg hadde ikke noe yrke.
Jeg kunne ikke kjøre bil.
Jeg hater den drittsekken for å ha knust hjertet mitt
og ødelagt livet mitt.
Han fortjener å dø.
Jeg ville verve meg for Space Corp igjen.
Denne gangen for å bli astronaut.
Jeg vet det var tåpelig.
De hadde mappa mi. Jeg kunne ikke lyve.
De tok en kikk på meg, og sa jeg var uegnet for grunnopplæringa.
Jeg tror legen brukte tid på meg fordi han var nysgjerrig.
Han hadde lest om tilfellet mitt.
Jeg var desperat.
Jeg så etter en vei inn.
Jeg hadde blitt kalt utskudd hele mitt liv.
Nå var jeg et på ordentlig.
En lab-rotte man kunne eksperimentere med.
Jeg er lei for det.
- Sikkert. - Jeg er det.
Mange har fortalt meg hvor lei seg de er på mine vegne.
Jeg vil ikke høre det mer.
Hva vil du da?
Hva vil alle andre?
Ha kjærlighet.
Glem kjærlighet.
En mening.
En mening?
Har du ikke det?
Jeg jobber med det.
Kan ikke kjærlighet være meningen?
Hippiesvada.
Lettere å hate enn å elske, ikke sant?
Ja.
Det er lettere å ødelegge noe.
Drepe noen.
Tror du du kunne gjort det?
Kanskje.
Jeg ser den i dine øyne også.
Bitterheten.
Den kan ta over alt.
Det kan den.
Om du ikke ser framover
faller du bakover i en elv av møkk.
Så
Istedenfor å bli sint og rote vekk hele fremtiden min,
visste jeg at jeg måtte komme meg videre.
Så
Jeg skiftet navn
og kom til New York.
Jeg klarte meg som frityrkokk,
men skiftene var lange og det var lite penger.
Så jeg kjøpte en skrivemaskin og forsøkte å bli offentlig stenograf.
For en vits.
I løpet av fire måneder skrev jeg seks bokstaver og ett manuskript.
Manuskriptet var for Real life Tales og en skikkelig søppelblekke av en avis.
Men idioten som skrev det solgte det.
Det ga meg en idé.
Jeg studerte en rekke magasiner med historier fra virkeligheten.
Ordene fløt lett.
Den ugifte mor var født.
Betroelser fra en Ugift Mor
Nå vet du hvordan jeg skriver med en kvinnes synspunkt
i en Ugift Mors-historie.
Ved den eneste historien jeg ikke har solgt.
Den virkelige.
Vinner jeg flaska?
Slett ikke dårlig.
Så, er det alt? Historien er over?
Jeg er redd for det.
Både mannen som ødela livet mitt og datteren min er spøkelser.
På et eller annet tidspunkt må du la alt fare.
Har du?
Det har jeg faen meg ikke.
Hva om jeg kunne stille ham rett framfor deg?
Mannen som ødela livet ditt?
Om jeg kunne garantere
at du ville slippe unna med det.
Ville du drept ham?
Uten å nøle.
Jeg vet hvor han er.
Selvfølgelig gjør du det.
Jeg tuller ikke.
Hvordan i helvete vet du det?
Det finnes arkiv.
Sykehusarkiv, bamehjemsarkiv, medisinske arkiv...
De har jeg sjekket.
Beth Fetherage.
Tok ikke hun seg av deg på barnehjemmet?
Beth?
Din drittsekk.
Har du forfulgt meg?
Helvete, det er morsomt.
Nei.
Ditt kvinnenavn var Jane, ikke sant?
Du fortalte meg det, men ikke mannenavnet ditt.
John. Ikke veldig originalt, forresten.
Er du purk eller noe?
Jeg kan servere deg denne fyren på sølvfat.
Du kan gjøre det du vil,
og jeg kan garantere at du vil slippe unna med det.
Greit, hvor er han?
Jeg gjør noe for deg,
og du gjør noe for meg.
Faen ta deg.
Greit,
nyt belønningen din.
Hva må jeg gjøre?
Liker du jobben din?
Nei.
Ingen har vel gitt deg en sjanse.
Hørte du ikke historien min?
Ja, og du utmerket deg under opplæringen.
Utmerket deg.
Du har evner du aldri har kunnet ta i bruk,
09199 kan gi deg muligheten til det.
For å si det på denne måten:
Jeg gir ham til deg, du gjør det du vil.
Når du er ferdig, prøver du ut jobben min.
Om du ikke liker det, slutter du.
Du snakker ikke om bartenderyrket, gjør du vel?
Jeg gjør ikke det, nei.
Hva er det?
Jeg skal vise deg det.
Nei. Glem det.
Slutt å spille spill. Bare si det til meg.
Hør her, Robertson forklarer det mye bedre enn meg.
Ikke kødd med meg.
Jobber du med Robertson?
Ja, og han vil jeg skal hjelpe deg.
Du er en del av Robertsons hemmelige gruppe?
Ja.
Fortell meg hva det handler om.
Det viktigste først.
Jerry! Jeg tar en pause.
Faen.
Hvor er han?
Er han der nede?
Du må bare stole på meg, ok?
Jeg må være full.
Du bør ikke kødde med meg.
Tror du jeg kanskje er Fizzle-bomberen?
Kanskje.
Hva om du er Fizzle-bomberen?
Hva om jeg er det?
Kom igjen.
Det var dette du ville?
Kom igjen.
Jeg er min egen bestefar
Sånn.
Ok.
Følg meg inn her.
Man kan ikke være for forsiktig nå for tiden.
Hva gjør du?
Å drepe noen er ikke lett, vet du.
Uansett hvor mye hat og sinne du føler,
når det kommer til det å trykke på avtrekkeren,
klarer ikke folk det.
Snakker du av erfaring?
Jeg sier bare sannheten.
Jeg er ikke redd.
Bring ham til meg, og jeg vil ikke nøle.
Greit, det er bra.
Hvor er han?
Vent nå litt.
Skal du spille for meg?
Nei, jeg skal spille fortiden for deg.
Dette er et transformeringssett for USFF-koordinater.
Ingen bevegelige deler.
Det veier ca. seks kilo, er fulladet.
Jeg har tilpasset det til vekten vår.
Det vil kalkulere et bestemt ankomststed
og unngå materialiseringskollisjoner.
Hva er det?
Et apparat som skaper et temporalt felt.
Et hva?
En tidsmaskin.
Du kødder med meg.
Nei.
Ikke bli redd.
Du må stå nærmere.
Du må stå maks én meter fra den.
Hvorfor har du to våpen?
Ikke bekymre deg.
Jeg har gjort dette mye.
Du må slutte å tulle med meg.
Stå stille, ok?
Trekk pusten dypt inn og hold denne.
Hold den. Det går fint. Sånn.
Lukk øynene.
Hvorfor må jeg lukke øynene?
- Herregud, hva var det? - Ja.
'Tidsforvrengningsfeltet.
- Det kommer til å gå bra. - Hva?
Bare trekk pusten dypt noen ganger, ok?
Hva er dette?
Bare ta noen dype pust.
De første hoppene kan gi deg hard medfart.
- Hoppene? - Ja.
Vi er i Cleveland, Ohio, 3. april, 1963.
Hva?
Det er umulig.
Jeg vet det.
Du kan ikke gjøre feil i denne jobben.
Timing er alt.
Jeg har litt penger til deg.
Tidsbyrået bryr seg ikke om hvor mye du bruker.
Det spiller ingen rolle.
Det de ikke liker er unødvendige anakronismer.
'Tidsbyrået?
Er det det selskapet du jobber for?
Stemmer. Det du nesten jobbet for.
Hvor er Robertson?
Han er i 1985.
Hva?
Ved Byråets hovedkvarter.
Hva er du, en purk?
Jeg er en tidsagent. En av elleve.
Vi stopper forbrytelser før de finner sted.
Her er noen klær. Ta dem på deg.
Hvordan visste du at klærne mine ville være her?
Spiller ingen rolle. Vi må bare passe inn.
Har du vært her før?
Det er komplisert, greit?
For å si det mildt.
'Tidsforstyrringsavtrykket vårt
må være ekstremt lite.
Byrået tillater små variasjoner,
men til syvende og sist er parameterne strenge.
Ethvert avvik fra oppdraget vårt ender i en slutt.
Slutten på jobben din?
Slutten på livet ditt.
Derfor må du bare snakke med folk i denne tidsperioden
om du absolutt må.
Denne tidsperioden.
Greit. Så hvor langt kan man reise?
Om man reiser lenger enn 53 år i den ene eller andre retningen av nullpunktet,
vil det temporale rommet tilintetgjøres.
Nullpunktet?
Oppfinnelsen av tidsreiser.
Og når er det?
Det er i 1981.
Akkurat.
Jeg kan ikke tro dette.
Så
Jeg skal få være en av disse tidsagentene?
Dersom du består prøven.
Akkurat.
Hvorfor vil dere ta denne fyren?
Jeg begynner å mistenke at han er Fizzle-bomberen.
Men han er i hvert fall den som har holdt deg tilbake.
Så jeg dreper ham,
du tar meg med til Robertson,
og du viser meg alt.
Enig.
Greit, så hvor er han?
Ok, hei.
Går det bra med deg?
Ja.
Han er på Cleveland College, fem kvartaler herfra.
Husker du? Han er på vei for å møte Jane. Deg.
1963-versjonen av deg.
Ja, jeg husker det.
Flott.
Så jeg kan gjøre dette? Jeg kan forandre fortiden min?
Ja, det kan du.
Har du noen gang tenkt på å forandre din?
Jeg avviker aldri fra et oppdrag.
- Aldri? - Aldri.
Jeg henter deg når du er ferdig, ok?
Hvor skal du?
Ikke vær urolig. Jeg er i nærheten, stol på meg.
Har jeg...
Har jeg noe valg?
Selvfølgelig. Det har man alltid.
Men er ikke ting uunngåelig noen ganger?
Jo, tanken har slått meg.
Dette livet.
Er det ensomt?
Ingen familie.
Nei.
Men du har en hensikt.
Ja.
Beklager.
Har du gått deg vill?
Nei, jeg leter etter noen.
Takk, jeg venter.
Du vet at de sier at alt godt kommer til de som venter.
Men bare de tingene som blir etterlatt av de med tæl.
Jeg tenkte akkurat det samme.
Hva er sjansen for det?
Går det bra med deg?
Du ser annerledes ut enn jeg trodde.
Kjenner jeg deg?
Du er vakker.
Noen skulle ha fortalt deg det.
Du gjorde det akkurat.
Om du vil stoppe Fizzle-bomberen
får du aldri en sjanse til.
Kom igjen.
Mars-1975-New York
Men er ikke ting uunngåelig noen ganger?
Jo, tanken har slått meg.
Tidsreiser kan virke desorienterende.
Til og med korte hopp kan gi deg hard medfart.
Du kan aldri overskride hoppgrensen.
Det kan være problematisk.
Pust dypt inn.
Det hjelper alltid.
Det er sjelden jeg møter nye folk.
Hvorfor ikke?
Vet ikke. Det bare er sånn.
Er du nervøs?
Jo.
Ikke glem å kjøpe hatt, hansker og jakke.
Det er kaldt på denne tiden av året i 64.
Dette er en jobb, ok? Husk det.
Den ligner ingen andre, men du har fortsatt oppgaver å utføre,
tidsfrister du må møte.
Noen dager er oppgavene enklere enn andre,
men det er viktig at du lykkes.
Du visste denne dagen ville komme.
Du klarer dette.
Hvorfor møter du ikke nye folk?
Jeg er dårlig på sosiale ting.
Noen mennesker liker meg vel bare ikke.
Hvorfor tror du det er sånn?
Jeg vet ikke.
Kanskje fordi du tror du er bedre enn dem.
Unnskyld?
Du mener du er hevet over dem.
Hvem tror du du er som...
Du kjenner meg ikke engang.
Tar jeg feil?
På seg selv kjenner man andre.
Stemmer.
Hvorfor er du overlegen?
Jeg kan lese tanker.
Jaså?
Så absolutt.
Greit. Hva tenker jeg nå?
Du tenker:
"Sjarmskolen hjelper meg ikke nå."
Jøss. Utrolig.
Du tenker:
"Hvorfor får alle alltid det de vil ha, mens jeg ikke får noe?
"At jeg er lei av å alltid være tøff."
Det tenker alle.
Du later som om kjærlighet
ikke betyr noe for deg, når sannheten er
at det er det eneste du tenker på.
Det er ikke sant.
Ok.
Tror du meg ikke?
Du har kjent meg i en time.
Du har aldri vært forelsket.
Det har ikke du noe med.
Det er ikke et svar.
Hva får deg til å tro at du fortjener et?
Du har rett.
Beklager for at jeg er så direkte.
Du sa jeg ikke er slik du trodde.
Har vi møttes før?
Nei, jeg...
Jeg vet ikke hvorfor jeg sa det.
Fordi jeg føler at vi har det.
Du har ikke hatt det lett, har du vel?
Alle har problemer.
Ja.
Vi gjør alle feil.
Men du og jeg
gjør kanskje de samme.
Mr. Robertson, så fint å se deg igjen.
Lenge siden.
Ja.
Fra ditt ståsted har det vel det.
Jeg trodde du hadde sluttet å hoppe.
Bare ved spesielle anledninger.
Jeg har en bit av Fizzle-bomberens timer.
Du gjorde et ulovlig hopp. Det er et alvorlig regelbrudd.
Det spiller ingen rolle lenger.
Jeg måtte prøve igjen.
Fikk du tatt ham?
Nei.
Stoffragmentene du etterlater deg ved hvert hopp...
Vi klarer ikke reparere alt.
Begynnelsen på psykose, demens.
Det kan være alvorlig.
Jeg har det fint.
Hvor mange ulovlige hopp har du tatt?
Bare ett.
Jeg skal ta straffen.
Det er en grunn til at reglene er strenge.
De skal beskytte oss.
Men!
Jeg har alltid trodd at vi hadde kunnet oppnå mye mer
dersom byrået ikke konstant hadde overvåket oss.
En Agent som opererer fra utsiden.
Hun vil oppleve så mye smerte på grunn av det jeg gjør.
Sånn må det bare være.
Sånn har det alltid vært.
Du burde forstå det bedre enn noen andre.
Slangen som biter seg i halen for evig og alltid.
Du er her for å skape historie og påvirke det som skal komme.
Jeg tror ikke jeg klarer det.
Du må forstå
at du er mer enn en Agent.
Du er en gave
gitt til verden gjennom et
predestinationsparadoks.
Du er den eneste
fri fra historien, opphav.
Hanen.
Men du må fullbyrde oppdraget ditt.
Du må så framtidens frø.
VI setter vår lit til deg.
Og hva skjer den dagen jeg ikke kan huske framtiden min?
Da må du, som alle andre
ta én dag av gangen.
Du har en lang reise framfor deg.
De sier at den store reisen
begynner ved dine føtter.
Og mine føtter kunne trengt litt hvile.
Greit, jeg skal bare dekke til øynene dine,
bare for å være sikker, ok?
Å hoppe tilbake 20 år kan være tøft.
Hold babyen tett inntil deg.
Er du klar?
09 husk. pust dypt inn.
Forberedelse er nøkkelen til vellykkede, uanselige tidsreiser.
Flaks er resultatet av et godt opplegg.
Tidligere, var jeg registrert som Gregory Johnson,
Warren i Ohio.
Gjør det enkelt.
Prøv å passe inn.
Ha en trygg reise, Jane.
Hold deg sterk, John.
Du har en lys framtid foran deg.
Cleveland Barnehjem.
Bli her.
Hvor skal du?
Ikke bekymre deg.
Jeg kommer snart tilbake.
Din syke faen.
Du lurte meg.
Det var ditt valg.
Hvilket valg?
Jeg forlater henne ikke.
Det er bare sånn det er.
Slik det alltid har vært.
Jeg er lei om du føler deg lurt.
Men det er feil å tro vi kan endre visse hendelser.
Som du sa, noen ting er uunngåelige.
- Men jeg elsker henne. - Jeg vet det.
Jeg vet det.
Og nå som du har funnet henne
vet du hvem hun er.
Og du forstår hvem du er.
Og kanskje du er klar for å forslå hvem jeg er.
Hør på meg.
Sjokket vil falme,
men du kan finne trøst i at disse hendelsene
skjer i riktig rekkefølge.
Veien du er på vil bringe deg til rett destinasjon.
Hvor er det?
La meg ta deg med til Robertson, så vil han vise deg alt.
Jeg vil ikke forlate henne.
Det gjør du ikke.
Jeg ville aldri såre henne.
Jeg vet det.
Og det vet hun også.
John.
Hør på meg. Du er hjemme.
Problemene dine er over.
Du kommer til å redde millioner av menneskeliv.
Du skal til å begynne med det viktigste arbeidet noen har gjort.
Og du vil være fantastisk. Det vet jeg.
Han har hoppet framover 22 år.
Slike avstander er uvant for ham.
John var nødt til å ville dette.
Livet hans måtte bli vanskeliggjort.
Han kunne ikke ha noe for å kunne oppnå så mye.
Hundre grusomme forbrytelser mislyktes på grunn av ham.
På grunn av arbeidet du har gjort.
Men Fizzle-bomberen er fortsatt der ute.
Jeg mislyktes.
Han gjorde deg til en bedre Agent.
Vi har alle lært noe av ham.
Han har gjort oss flinkere.
Denne organisasjonen ville ikke vokst
om det ikke var for Fizzle-bomberen.
Det høres ut som om du beundrer ham.
Han er en terrorist.
Ingenting er så enkelt.
Det skulle jeg ønske det var.
Hva er dette?
Det er timeren.
Fikk noen nye spor.
Når du når ditt endelige reisemål
vil feltutstyret ditt slutte å virke...
Som reglene tilsier.
Er du sikker på at du vil til New York
så nær eksplosjonsdatoen?
Ja, sir.
Ta vare på deg selv.
Ja, sir.
Jeg er min egen bestefar.
Herregud, (lønnen!
Jeg skal refundere de fordømte pengene dine.
Jeg vil ikke ha pengene. Bare la meg spille sangen!
Kom igjen, Jerry. La ham spille sangen.
Forresten, jeg slutter.
AV VIK LE
Så, her er jeg altså.
Hjemme.
FEIL FEILMELDING FEIL
TIDSVINDU
Kjøpsbekreftelse
Spor opp kjøpsbekreftelsen. Robertson
Ordren kom endelig i dag.
Jeg regner med at det var uunngåelig.
Når du hører dette vil det ha gått sju år.
Vårt første oppdrag er like viktig som vårt siste.
Hvert bringer oss nærmere det endelige målet vårt.
Du vil forstå at tid
betyr noe helt annet for folk som oss.
Tiden tar oss alle igjen,
til og med de som har vår jobb.
Du kan vel si at vi har et talent.
Herregud, det høres arrogant ut når det sies høyt.
Greit, jeg skal si det på en bedre måte.
Man kan vel si
at vi var født inn i denne jobben.
Det er ikke mange som bruker disse lenger.
- Er det greit? - Ja.
Det er bare at...
Jeg blir litt nostalgisk noen ganger.
Kult.
Meg også.
Jaså.
Så du er forfatter?
Jeg pleide vel å være en.
Har du tenkt til å gå tilbake til det?
Kanskje.
- Kult. - Ja.
Hva slags ting skriver du?
Bare historier fra virkeligheten.
Å, litt sånn som de forsmådde kvinner-historiene?
Tid, kjærlighet og en Ugift Mor.
Du vet, lidenskap, hjertesorg, sjalusi.
Ikke litt sånn som, akkurat sånn som.
- Seriøst? - Ja, seriøst.
Du ser ikke ut som typen som liker sånt.
En roman av Jane
Hva ser det ut som jeg liker?
Det er et vanskelig spørsmål.
Du er interessert i denne nydelige skrivemaskinen fra 40-tallet.
Det stemmer.
Førstevalget til Hemingway, Kerouac, Fleming. Med tanke på
at jeg har kjent deg i hele 30 sekunder,
tenker jeg at du er eventyrlysten.
En roman av XXX John Doe.
Spenning.
Kanskje litt romantikk.
Definitivt en dose mord.
- Det er idiotisk, ikke sant? - Nei, det er det ikke.
Det er aldri for sent å være den du kunne vært.
Mars-1975-NEW YORK
- Spor opp kjøpsordren. Robenson.
Det er ikke bare de fysiske skadene.
Du har jobbet flere timer i felten
enn noen av de andre agentene jeg har blitt tildelt.
Risikoene er ikke tull.
MISTENKT GÅR Irr AV ELEKTROBUTIKK
GÅR 'HL VASKERI
MISTENKTES RUTINE
Stoffragmentene du etterlater deg ved hvert hopp...
Vi klarer ikke reparere alt.
Wash-n-Dry Vaskeri
Begynnelsen på psykose, demens.
Det kan være alvorlig.
Jeg har det fint.
SUPERMARKED-VASKERI ELEKTROBUTIKK-BOMBESTED
Tidsreiser kan virke disorienterende.
WASH-N-DRY VASKERI
Du kan ikke overskride hoppgrensen.
Det kan være problematisk.
Slangen som biter seg i halen
for evig og alltid.
Jeg vet hvor jeg kommer fra.
Men hvor kommer zombiene fra?
TRUE Confessions HVER GANG HAN TAR PÅ MEG...
Herregud.
Du ser bra ut.
Jeg har savnet deg.
Er du Fizzle-bomberen?
Vi hatet alltid det navnet, husker du?
Du er en morder.
Nei, nei. Jeg har reddet flere liv enn jeg noensinne hadde kunnet redde
fra innsiden av byrået.
Nei, du dreper uskyldige mennesker.
Uskyldige mennesker.
Nei, nei, nei.
Jeg har avisutklipp fra fremtiden.
Fra fremtider som aldri fant sted
fordi jeg forhindret det.
Satt stopper for flere tragedier, liv reddet.
Ser du dette?
- Reddet? - Ja. Se.
Se. 1974, kjemikalieutslipp i Chicago.
Sjåføren kom seg aldri på jobb den morgenen.
Nå er 324 liv reddet.
Se. Hva kommer nå?
Vel, 3. april 1991 i Hamburg i Tyskland.
1861 liv reddet.
Hardshaw Våpenfabrikkran i 1968.
Terroristene kom aldri inn i bygningen fordi jeg blåste den i lufta.
3027 liv ble reddet.
Har du telling på alle de sivile du har drept også?
Ditt neste angrep vil drepe 10000 til.
Du er skuffet over meg, er du ikke?
Jeg husker det. Det gjør jeg.
Men når støvet får lagt seg
tror jeg du vil forstå at vi gjorde det som var rett.
Jeg blir aldri som deg.
Nei, jeg er nysgjerrig
Meldte du fra
om at feltutstyret ditt ikke ble deaktivert?
Ikke sant?
Noen mennesker sier det er skjebnen.
Men du og jeg).
Vi vet
at noen ting er forutbestemt.
Jeg gjorde deg til den du er. Du gjorde meg til den jeg er.
Det er et paradoks, ikke sant?
Men det kan ikke bli paradoktert.
Ikke sant?
Jeg hadde det så gøy med å komme deg i forkjøpet.
Og nå er du fri og fant meg,
og vi kan være sammen.
Jeg vil aldri bli deg.
Ikke si det.
Vi er bare dukker.
Vi er Robertson.
Han planla alt.
Manipulerte oss som idioter.
Han legger ut dominobrikkene.
Vi står bare og ser på at de faller.
Jeg vil aldri bli deg,
og jeg vil ikke la deg drepe alle de menneskene.
Vent, vent, vent.
Skal du leve et vanlig liv
med den tispa, Alice, fra antikkbutikken?
Hun har en dum katt,
et ekkelt fødselsmerke på venstre hofte.
Hun er en elendig kokk.
Stol på meg.
Hun takler ikke hemmelighetene våre.
Hun kan ikke stole på meg. Hun er ikke rett for oss.
Du har ingen anelse om hva som er riktig for meg.
Greit. Det eneste vi har er hverandre.
Det er det eneste vi noensinne hadde.
Om du skyter meg, derimot,
blir du meg.
Forstår du?
Det er slik det skjer.
Om du vil bryte kjeden
må du ikke drepe meg,
men forsøke å elske meg igjen.
Hva om jeg kunne stille ham rett framfor deg?
Mannen som ødela livet ditt?
Glem alt det der.
Vi har en framtid sammen.
Ville du drept ham
for å redde tusener?
Vet du hva vi skal gjøre i morgen?
Nei.
Her er du
på begynnelsen av ditt nye liv.
Det kan være overveldende
å kjenne til fremtiden du skal skape.
Å kjenne til hensikten med det livet.
Du vet hvem hun er.
Og du forstår hvem du er.
Og kanskje du er klar for å forstå hvem jeg er.
Jeg elsker henne også, forstår du.
Du må ta tøffe valg.
Du kommer til å påvirke fortiden.
Kan vi forandre fortiden?
Jeg vet ikke.
Det eneste jeg vet helt sikkert,
er at du er det beste som har hendt meg.
Jeg savner deg fryktelig.